Анри Барбюс
Шивачка

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Слънчев лъч, обсипан цял

с капки — бисери искрящи,

сред дъжда проблясък праща

върху крайния квартал…

Тя седи в ателието,

шие, сгърбвайки снага,

но усеща, че дъга

ще изгрее на небето.

Ето, блясват цветове

над стрехите и тогава

неусетно тя запява —

сякаш радостта зове.

Сякаш бъдещето ясно

тя възпява в този час.

Ангелският неин глас

вярва в песента прекрасна.

В красотата вярва тя

и в хармонията трайна

и се чувствува безкрайна

като своята мечта…

После, уморена, сива

сред настъпващия мрак,

тихичко запява пак

и към къщи си отива.

Пъстрата тълпа навън

с глъч и шум я обкръжава,

но самотна тя остава

с песента на своя сън.

От мечти отблясък има

в уморените очи,

а в сърцето й звучи

музика недоловима.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.